Magyar Universitas Program
A magyar felsőoktatás nemzetközi versenyképességének programja 

A Magyar Universitas Program a magyar felsőoktatás megújulását, strukturális és szemléletbeli átalakulását hivatott előmozdítani. Az alábbi 7 pilléren nyugvó átfogó program egy határozott víziót vázol fel a felsőoktatásban tevékenykedők számára, melynek fő jellemzője, hogy egy statikus állapotból egy dinamikus irányba történő elmozdulásban látja a nemzetközi versenyképesség megteremtésének lehetőségét. Az elmúlt évtizedek felsőoktatási expanziója, bővülő lehetőségekkel kell, hogy párosuljon, mind az oktatás, mind a kutatás terén. Ezen megváltozott környezet keretében, hallgató és oktató számára egyaránt új lehetőségek nyílnak meg. 

I. A felsőoktatási törvény módosítása
I. 1. Akadémiai reform
A magyar felsőoktatás jelenleg duális szerkezetű, elkülönült főiskolai és egyetemi szintű képzési formák keretében tanulnak a hallgatók. A tervek szerint ezt a szerkezetet felváltja az angolszász rendszerhez hasonló többciklusú, lineáris képzés. A három szintet jelentő felsőfokú alapképzés (bachelor), mester (master), valamint doktori (PhD) tanulmányok keretében nő a mobilitás lehetősége, a bementek ill. a kimenetek szabályozásával lehetőség nyílik minden szinten végzettséggel történő kilépésre. Az imént említett három ciklus, valamint a felsőfokú szakképesítés mellett, számos további kiegészítő, továbbképző program jelenik meg a felsőoktatás új struktúrájában, mely a sokszínűség biztosítéka. A képzésre vonatkozó reformfolyamat további elemekkel egészül ki: a kreditrendszer, az oktatás-módszertani fejlesztések, a modern informatikai elemekre alapozott tananyagfejlesztés, a megváltozott felsőoktatási felvételi kritériumok, az egységes pedagógusképzés mind-mind hozzájárulnak egy átlátható, kiszámítható rendszer kialakításához.
I. 2. Irányítási reform
A felsőoktatás átalakításának másik nagy területe az intézményi reform. A modern európai és amerikai felsőoktatási intézmények esetén már hosszú ideje az irányítási feladatok megosztása figyelhető meg, melyben az akadémiai menedzsment elválik az alapvetően stratégiai jellegű döntéshozásra specializálódott gazdasági vezetéstől. Az új struktúrában a szenátus feladata az akadémiai tevékenység felügyelete, míg az Igazgatótanács kompetenciája a menedzsment terrénumára terjed ki. A rektor felelőssége és mozgástere a tervezett változásokkal szintén bővül. Az intézmények belső struktúráját a korábbi állapothoz képest a felsőoktatási törvény kevésbé részletesen kívánja szabályozni mindezzel - az egyetemi autonómia keretében - nagyobb mozgásteret biztosítva az intézmények számára. Az irányítási reform kapcsán a legfontosabb feladat a külső irányítás, az intézményi vezetés, valamint az intézményi döntési jogkörök szétválasztása, pontos definiálása.
I. 3. Finanszírozás
A harmadik pillér a finanszírozás reformja. A felsőoktatás finanszírozásának új modelljének legfőbb feladata a szolgáltatások színvonalának elismerésén alapuló rendszer kialakítása. 
A reformkoncepció szerint egyfelől szét kell választani a képzés és a létesítmény-fenntartás normatív támogatását, másfelől, egy háromcsatornás (képzés, fenntartás, kutatás) normatív rendszer kialakítását kell előmozdítani. E triász biztosítja egyfelől a teljesítményelv markáns jelenlétét, másfelől a biztonság szempontjainak érvényesítését. A fent említett változások hozzájárulnak a magyar felsőoktatás gyökeres átalakításához, mely elengedhetetlen a megváltozott nemzetközi környezetben.  

II. Hallgatói csomag
Minőség – Esély – Szabadság
II. 1. Ingyenes diploma
A felsőoktatásban továbbtanulók számára eddig csak az első diploma megszerzése lehetett ingyenes. A hallgatók, akik az első diplomájukat költségtérítéses képzésben szerezték meg, a későbbiekben már nem részesülhettek ebben a kedvezményben. Ez igazságtalan hátrányt jelent azoknak, akiket költségtérítéses szakra vesznek fel elsőként. Ezért szándékunkban áll kiterjeszteni az állami támogatási rendszert bizonyos feltételek között a már korábban költségtérítéses képzésben részt vettek körére is. A feltételeket az új felsőoktatási törvényben határozzuk meg. Az új szabályozás lehetővé teszi, hogy a korábban költségtérítéses képzésben részt vettek is egy diplomát ingyenesen szerezzenek meg, amennyiben felvételt nyernek államilag finanszírozott képzésre.
II. 2. Verseny a hallgatókért
A hallgatók minőségi szolgáltatást várnak az egyetemektől. A kreditrendszer és a hallgatói utalvány (voucher) rendszerének bevezetése valódi versenyhelyzetet eredményez a felsőoktatási intézmények között. A verseny mindig jó a megrendelőnek, a szolgáltatást igénybevevőnek. A felsőoktatás területén pedig a hallgató a megrendelő. Az új törvényi szabályozás nyomán bevezetésre kerülő hallgatói utalványrendszer azt jelenti, hogy a hallgatókhoz rendeljük az állami támogatást. A kreditrendszer következtében átjárhatóvá váló felsőoktatási rendszerben a hallgató magával viszi az állami normatívát, így az egyetemek közvetlenül megérzik hogy a diákok mennyire elégedettek az adott intézménnyel. A reform következtében a felsőoktatási intézmények csak a minőségi oktatás és s hallgatóbarát szolgáltatások kínálatával lehetnek versenyképesek a diákokért folytatott versenyben.   
II. 3. Más európai országban folytatott tanulmányokhoz is felvehető diákhitel
2001 őszétől a diákhitel bevezetésekor a legnagyobb felvehető hitelösszeg havonta 21 000 Ft volt, amelyet 2002-ben 25 000 forintra emeltünk fel. A jövedelemarányos fix törlesztés alacsony jövedelmek esetén is vállalható maradt. 2005-től lehetővé kívánjuk tenni, hogy a külföldi egyetemeken folytatott tanulmányok ideje alatt is igényelhető legyen a diákhitel.
II. 4. Magyar diákok európai egyetemeken
Ami korábban csak kevesek kiváltsága volt, mostantól mindenki számára elérhető lesz: Magyarország csatlakozása az Európai Unióhoz megteremti annak a lehetőségét, hogy a magyar hallgatók külföldi felsőoktatási intézményben részképzés formájában tanulmányokat folytassanak. Mindannyian tudjuk, mennyire hasznos a külföldi egyetemeken eltöltött idő. Az utalványrendszer bevezetésével a hallgató a ráeső támogatást magával viheti külföldre is, ezáltal lehetővé válik, hogy minden államilag finanszírozott képzésben részt vevő hallgató Európa más országaiban tanulhasson legalább egy félévet. 
II. 5. Hátrányos helyzetű fiatalok segítése
A felmérések szerint Magyarországon a hátrányos helyzetű fiataloknak szinte alig van esélyük arra, hogy egyetemisták legyenek. Az óvodától a diplomáig tartó egységes, esélyteremtő program keretében a hátrányos helyzetű fiataloknak segítünk bejutni az egyetemekre. Hátrányos helyzetűnek minősül a jelentkező, aki a középfokú tanulmányai során állami gondozott volt, vagy rendszeres gyermekvédelmi támogatásban, illetve kiegészítő családi pótlékban részesült és a törvényes felügyeletet gyakorló szülők tanulmányaikat legfeljebb az iskola 8. évfolyamán fejezték be. A költségtérítéses képzésre felvett hátrányos helyzetű hallgatók pályázat alapján mentesülhetnek a költségtérítés megfizetésétől. Ha a felsőoktatási intézményben nem indul költségtérítéses képzés, akkor az Oktatási Minisztérium által kidolgozott mentor-program keretében az intézmény felveszi azt a hátrányos helyzetű jelentkezőt, aki az adott szakon az államilag finanszírozott ponthatár 80 százalékát, de legalább 72 pontot eléri.
II. 6. Emelkedő ösztöndíjak
A felsőoktatási hallgatók hallgatói juttatása 2002 szeptemberétől az addig érvényes 70 ezer Ft/fő/év összegű normatíváról 91 ezer Ft/fő/év-re emelkedett. A megemelt támogatást minden felsőoktatási intézménynek havi egyenlő összegben biztosítottuk. 
A Köztársasági Ösztöndíj összege a 2002. évi 275 ezer Ft/fő/év helyett 2003-tól 302,5 ezer Ft/fő/év-re emelkedett. 
Az államilag finanszírozott doktorandusz hallgatók évi ösztöndíja 2002-ben 660.000 forint volt. A doktoranduszok ösztöndíja 2003-tól a garantált professzori illetmény 22 százaléka, ez 950.400 Ft/fő/év juttatást, vagyis több mint 50 százalékos emelkedést jelent. 
II. 7. Kollégiumfejlesztés, lakhatási támogatás növekedése
2006-ra a diákszállói férőhelyek száma 10.000-rel növekszik. Ezzel párhuzamosan a hallgatói fizetőképesség, valamint az esélyegyenlőség biztosítására a lakhatási támogatás mértéke fokozatosan nő, a jelenlegi 3300 Ft/hó, jövőre 5000, majd 8000, 2006-ra pedig havi 10 000 Ft-ra növekszik. Az elemelt összegű lakhatási támogatással az új, minőségi kollégiumok díja kifizethető lesz.
II. 8. Digitális tananyagfejlesztés
A felsőoktatási tankönyvek és jegyzetek hozzáférhetősége jelenleg nehézkes, drága és korlátozott. A hozzáférés megkönnyítése érdekében 2006 szeptemberére első körben a bachelor szintű képzés tananyagainak digitális alapú feldolgozására és közzé tételére vállalkoztunk. A program korszerű, olcsó és széles körben hozzáférhető tananyagokat biztosít a felsőoktatás hallgatóinak. 2004-ben 250 millió forintot szánunk digitális tananyagfejlesztésre kiírandó tankönyv pályázatra. 
 II. 9. Intelligens kártya 
Európában az egyetemek évek óta bocsátanak ki úgynevezett „Campus kártya”-kat, amelyekkel a hallgatók azonosítják magukat. A magyar diákigazolvány egyedüli lesz Európában: a felsőoktatás egészében bevezetett egységes chipes kártyarendszer nem csak azonosításra szolgál majd, hanem a szolgáltatások és kedvezmények széles körét lehet igénybe venni velük. Az intelligens kártya megkönnyíti a tanulmányi ügyek intézését (pl.: tantárgyfelvétel, tanulmányi osztály hallgatói regisztrációja), használható lesz fizikai és logikai beléptető rendszereknél, és egyfajta hallgatói „pénztárca”-ként többek között jegyzetek vásárlásánál is.
II. 10. Sulinet Expressz Program
A program adókedvezményes számítástechnikai eszközvásárlás lehetőséget nyújt pedagógusok, oktatók, jövedelemmel rendelkező egyetemi, főiskolai hallgatók, általános, illetve középiskolás diákot vagy első, nappali alapképzésben részt vevő hallgatót nevelő szülők számára. A termék árát vagy a bérlés, lízingelés költségeit ki kell fizetni, majd az adóbevallásnál jelezni kell a jogosultságot, és így évente akár 60 000 Ft is visszaigényelhető. Részletfizetés, bérlés vagy lízingelés esetén akár három esztendőn keresztül is leírható az évi hatvanezer forint. 
II. 11. Diákmunka az egyetemeken
A fiatalok nagy része tanulmányai mellett dolgozik. Az álláskeresés, főként a részmunkaidős munkahelyek felkutatása nem kis erőfeszítést igényel. A hallgatók egy része kénytelen nem bevallott jövedelemmel járó munkát elvállalni. A megoldás egyik módja, hogy minél több diák dolgozzon legálisan az egyetemen. Ezért jelentős kedvezménnyel segítjük a felsőoktatási intézményekben a diákmunkát. 2004 januárjától a minimálbér összegéig az egyetemen végzett diákmunka adó és járulékmentes lesz. Ez a kedvezmény egyrészt megtakarítást jelent a diákoknak, másrészt arra ösztönzi az egyetemeket, hogy a feladatok elvégzésébe vonják be a hallgatókat.
II. 12. Oktatók hallgatói véleményezése
2005 szeptemberétől kötelező erejűvé válik az oktatók hallgatói véleményezése. Ez az értékelés is része lesz annak a több elemből álló rendszernek, amely az oktatók teljesítményét méri. 
II. 13. Hallgatói jogok hatékony érvényesítése
A felsőoktatási törvény módosítása révén a hallgatói jogérvényesítés új útja nyílt meg: a hallgatók felsőoktatási intézmény döntése, intézkedése vagy mulasztása ellen – a hallgatói jogviszonyra vonatkozó rendelkezések megsértésére hivatkozással –  az intézményen belül panasszal, majd felülbírálati kérelemmel élhetnek, és ezt követően az intézmény döntése ellen bírósági eljárást kezdeményezhetnek. Ezen felül, megerősítjük az Oktatási Jogok Biztosának intézményét, és a vitarendezés korszerű eljárásainak kiszélesítésére 2004. január 1.-től létrehoztuk az Oktatásügyi Közvetítői Szolgálatot, amely lehetővé teszi az alternatív vitarendezési eljárások alkalmazásának igénybevételét.
II. 14. HÖK normatíva 2005-től
A hallgatói önkormányzatok joggal kifogásolták, hogy költségvetésüket jelenleg azoknak kell elfogadniuk, akikkel esetleg konfliktust kell vállalniuk a hallgatók érdekében. A hallgatói önkormányzatok működésének normatív alapú támogatását biztosítjuk. A támogatás összegét meghatározza majd a hallgatói önkormányzati választásokon való részvétel aránya. Természetes elvárásnak tartjuk, hogy a költségvetési pénzeket olyan szervezetek költsék el, amelyek megfelelő támogatottsággal bírnak az intézményeiken belül.

III. A Nemzeti Fejlesztési Terv
III. 1. A Humánerőforrás-fejlesztés Operatív Program
A felsőoktatás társadalomban betöltött szerepe az elmúlt évtizedben jelentős változáson ment keresztül. Ennek kiváltó okai között mindenképp meg kell említeni a hallgatói létszám jelentős növekedését, az Európai Felsőoktatási Térséghez való csatlakozást, valamint a jelentős mértékben változó társadalmi és gazdasági környezetet. Azért, hogy a felsőoktatási intézményrendszer minél eredményesebben tudjon reagálni, a felsőoktatás ágazati vezetése különböző támogatási programokat működtet. Ezen eszközök egyike a Nemzeti Fejlesztési Terv Humánerőforrás-fejlesztés Operatív Program keretében megvalósuló fejlesztés. 
A program megvalósítására 24 954 000 EUR áll rendelkezésre, melyből 18 715 507 EUR támogatás, 6 238 493 EUR hazai társfinanszírozás.
2005-ben 500 millió Ft támogatás áll rendelkezésre a tanárképzés gyakorlatorientált fejlesztésére. A fejlesztés célja a már kidolgozott új közoktatási fejlesztési módszerek beépítése a tanárképzés gyakorlati részébe.
Mivel az elmúlt időszakban egyre erősödő kritikaként fogalmazódik meg, hogy nem megfelelő a kapcsolat az oktatás, képzés és a munkaerőpiac között, ezért elsődleges cél az, hogy ezen fejlesztési programok a  felsőoktatásból kilépők számára a munkaerőpiacra való bejutást, beilleszkedést segítsék, ösztönözzék a szakmai mobilitást és növeljék a végzett hallgatók alkalmazkodó képességét.
A célok elérését a HEFOP egész életen át tartó tanulás prioritás keretein belül megvalósítandó intézkedés  a felsőoktatási képzési rendszer szerkezeti és tartalmi fejlesztésével kívánja megvalósítani úgy,  hogy a felsőoktatás:
-	rugalmasan reagáljon a társadalmi-gazdasági környezet igényeire a tudástársadalom követelményeinek megfelelően
-	tovább- és átképzéssel szembeni adaptivitása növekedjék
-	biztosítsa a felsőfokú végzettség EU-kompatibilitását
Az egész életen át tartó tanulás koncepciójának megvalósítása érdekében a felsőfokú végzettséggel rendelkezők számára  jelentős nagyságrendű programokat indít a 2004-2006 közötti időszakban.
Kiemelt célcsoport a munkaerőpiacon nem versenyképes szakmákkal rendelkező munkavállalók. A fejlesztési programban szerepel a fentieken kívül rövid ciklusú kompetencia kurzusok szervezése, új tanári képesítésekhez vezető programok fejlesztése.
A közvetlen képzéstámogatásokon kívül rendszer szintű fejlesztések megvalósítását is támogatni kívánjuk. Ennek keretében a jelenlegi képzési programok gyakorlatorientáltabbá alakításán kívül új – a készülő Felsőoktatási Törvénnyel összhangban lévő – BA és felsőfokú szakképzési programok bevezetéséhez járulunk hozzá. 
Célunk, hogy a felsőoktatási intézmények egymással együttműködve, képzési kínálatuk szempontjából – stratégiai elképzeléseiknek megfelelően – minél komplexebb fejlesztési koncepciókat valósítsanak meg a rendelkezésre álló forrásokból.
III. 2. A Gazdasági Versenyképesség Operatív Program keretében 2004-re meghirdetett pályázatok
A Gazdasági Versenyképesség Operatív Program 3. prioritása a „Kutatás-fejlesztés, innováció” címet viseli. 
III. 2. 1. Közfinanszírozású és non-profit kutatóhelyeken a kutatás, a technológiatranszfer és kooperáció feltételeinek javítása
III. 2. 1. 1. Közfinanszírozású kutatóhelyek kutatási infrastruktúrájának fejlesztése (Műszer)
Közfinanszírozású és non-profit kutatóhelyek kutatási infrastruktúrájának fejlesztése, amely új műszer beszerzését, meglévő K+F eszköz felújítását, korszerűsítését, mérési tevékenység akkreditálását, illetve K+F eszköz kölcsönzését támogatja. Konkrét kutatási projektekben használt K+F műszerek elősegítik a nem nyereségorientált felsőoktatási vagy kutatási intézmények által végzett kutatási, innovációs tevekénység hatékonyságának növelését, ezáltal is támogatva a hazai és nemzetközi közös projektekben való részvételt, illetve a vállalati megrendelések teljesítését, valamint a régiókban működő vállalkozások számára K+F mérési kapacitások biztosítását. 
III. 2. 1. 2. A felsőoktatás és a vállalatok közötti kooperatív kutatást és technológiatranszfert segítő partnerkapcsolatok és hálózatok kiépítésének támogatása (KKK)
A közfinanszírozású kutatóhelyek és a vállalatok közötti kooperatív kutatást és technológiatranszfert segítő partnerkapcsolatok és hálózatok kiépítésének támogatása. A pályázatban résztvevő partnerek (a magyar felsőoktatási intézmények, akadémiai kutatóintézetek, egyéb non-profit kutatási intézmények és a vállalati-üzleti innovációs szektor) által közösen kidolgozott, hosszú távra szóló (min. 3 év, de lehetőleg 6-9 év) kutatási, képzési, valamint tudás- és technológia-transzferre vonatkozó stratégián alapuló új kutatóközpontok működésének támogatása egyidejűleg folyó több közös kutatási projekt finanszírozásán keresztül, amelyekben megvalósul az oktatási, kutatás-fejlesztési, valamint a tudás- és technológiatranszfer-tevékenységek stratégiai célú integrációja. A létrejövő Kooperációs Kutató Központok (KKK) a gyakorlatban hasznosítható komplex multidiszciplináris, illetve transzdiszciplináris gyakorlati probléma megoldására irányuló alapkutatással, alkalmazott kutatással és kísérleti fejlesztéssel foglalkoznak. 
III. 2. 2. Vállalati K+F kapacitások és innovációs képességek erősítése
III. 2. 2. 1. Induló technológia- és tudás-intenzív mikrovállalkozások (spin-off) létrehozásának és innovációs feladatainak támogatása (TechStart)
Induló technológia- és tudás-intenzív mikrovállalkozások, valamint a felsőoktatási intézmények és kutatóintézetek kutatási eredményeire alapozott (ún. spin-off) vállalkozások innovációs feladatainak támogatása. Induló technológia- és tudás-intenzív mikrovállalkozások, valamint a felsőoktatási intézmények és kutatóintézetek kutatási eredményeire alapozott (ún. spin-off) vállalkozások innovációs feladatainak támogatása, ezáltal erősítve a kutatási és üzleti szféra közötti tudástranszfert. 

IV. PPP beruházások
Az Európai Felsőoktatási Térség feltételeinek megfelelő modern, korszerű, versenyképes magyar felsőoktatási intézményhálózat kialakulásához 2010-ig 29 állami (rendvédelmi intézmények nélkül) és 4-5 nagyobb – világi képzéssel is foglalkozó – egyházi felsőoktatási intézmény fejlesztéseit kell elvégezni.
Az oktatási épületek bővítése, új korszerű épületek megvalósítása 2000-2010. évek között 200 milliárd Ft-ba kerülne, a kollégiumi férőhelyek bővítése, új, korszerű diákotthoni helyek létrehozása 2004-2006. évek között pedig 30 milliárdba. E felsőoktatási beruházások megvalósításához tehát a 2000-2010. évek közötti időszakban – amennyiben állami költségvetési forrásokból lehetőség van – 230 milliárd forintot kellene biztosítani, amely éves átlagban 20,9 milliárd forintot jelentene. Az eddig eltelt időszakban ez az összeg 9-14 milliárd forint között mozgott évente, tehát irreális a költségvetésből ilyen beruházási előirányzatot igényelni. Reálisan számolva az állami forrásokat feltétlenül ki kell egészíteni más külső forrásokkal.
Az Oktatási Minisztérium ezért 2002-ben a központi költségvetési forrásokra alapozott beruházási programjaival párhuzamosan a felsőoktatási intézmények közreműködésével priváttőke bevonásával megvalósuló infrastruktúrafejlesztési programot hirdetett meg. A magántőke bevonása az állami szolgáltatások ellátásába, a Public Private Partnership (PPP) az elmúlt tíz esztendőben Nyugat-Európában sikeresnek bizonyult. A program keretében a kormányzati ciklusban az Oktatási Minisztérium 10.000 diákotthoni férőhely létesítését valamint campusok oktatási létesítményeinek fejlesztését lehetővé tevő beruházásokat kíván elindítani. A Kormány a tárca vonatkozó előterjesztése alapján felhatalmazást adott a konkrét projektek elindítására, melynek során a felsőoktatási intézmények a PPP keretében 18 diákotthon és 9 campusfejlesztési programot dolgoztak ki. 
Az Oktatási Minisztérium megszervezte, hogy a diákotthoni férőhelyek létesítésére vállalkozó tizennyolc, valamint az oktatási és kutatási infrastruktúra fejlesztésében érintett kilenc intézmény megfelelő jártassággal rendelkező szakértőket vonjon be elképzeléseik kidolgozásába. A Minisztérium, ezt a munkát kézikönyv, sorozatos konzultációk, valamint szerződésminták elkészíttetésével segítette. Mára ott tartunk, hogy a Debreceni Egyetem az engedélyek és az előkészített dokumentumok alapján benyújtotta a közbeszerzési meghirdetésre a részvételi felhívását.
A magyar felsőoktatásnak a megnövekedett hallgatói létszámok és a képzés korszerűsítése miatt új fejlesztési pályára kell kerülnie, ellenkező esetben nem lesz versenyképes az Európai Unió országainak fejlettebb felsőoktatási intézményhálózatával, végső soron kénytelen lesz az egyébként nemzetközi mércével mérve is színvonalas oktatási tevékenységét – az elmaradott infrastrukturális viszonyai miatt visszafejleszteni.
V. Kollégiumi fejlesztések, beruházások
V. 1. A kollégiumi férőhelyek bővítése
Az utóbbi évek hallgatói létszám növekedését nem követte a kollégiumi férőhelyek bővülése. Gyakran lepusztult kollégiumi épületek fogadják azon hallgatókat, akik lakóhelyüktől távol próbálnak szálláshelyet találni. Az elmúlt évtizedek azt bizonyítják, hogy az államnak nem csak elegendő pénze nincs arra, hogy a szükséges mennyiségű kollégiumot megépítse, de a meglévő kollégiumokat sem tudja megfelelő színvonalon üzemeltetni. A kollégium tipikusan olyan intézmény, amelynek jobb gazdája a magántulajdonos, mint az állam. Az államnak két feladata van: érdekelté tenni a magántőkét a beruházásokban és segíteni a diákokat, hogy igénybe vehessék a magasabb színvonalú szolgáltatásokat. Ezért megkezdődtek a magántőke bevonásával történő, üzleti alapon működtetendő kollégiumi beruházások munkálatai (PPP Program). A mintegy 30 milliárdos projekt eredményeként 2006-ra a diákszállói férőhelyek száma 10.000-rel növekszik. Ezzel párhuzamosan a hallgatói fizetőképesség, valamint az esélyegyenlőség biztosítására a lakhatási támogatás mértéke fokozatosan nő, a jelenlegi 3300 Ft/hó, jövőre 5000, majd 8000, 2006-ra pedig havi 10 000 Ft-ra növekszik. Az elemelt összegű lakhatási támogatással az új, minőségi kollégiumok díja kifizethető lesz.
V. 2. Szakkollégiumok
A magyar felsőoktatás méltón büszke a hosszú múltra visszatekintő szakkollégiumi tehetséggondozás hagyományaira, a szakkollégium definícióját azonban –paradox módon- jelenleg nem szabályozza egyetlen jogszabály sem. Nem megoldott ugyanakkor a szakkollégiumok támogatása sem. Mivel a szakkollégiumok a 2002/2003-as tanévben semmilyen intézményes támogatásban nem részesültek, ezt a hiányt az OM egy egyszeri, 30 millió forintos támogatással próbálta 2003-ban pótolni. Az Oktatási Minisztérium a szakkollégiumokat az elitképzés műhelyeinek tekinti, ezért arra törekszik, hogy a szakkollégium kritériumait jogszabályban meghatározza, valamint kidolgozza a szakkollégiumi tevékenység támogatásának lehetőségeit. 

VI. Kutatás-fejlesztési expanzió
VI. 1. A tudományos kutatási normatíva 
A felsőoktatási szakmai közvélemény kedvezően ítéli meg azt az 1996-ban bevezetett újítást, hogy a felsőoktatási intézmények a kutatás állami támogatásának egy részéhez alanyi jogon és tudományos teljesítményi mutatóik alapján juthatnak hozzá. 1997-1998 között egyetemi és főiskolai szakemberek bevonásával széleskörű műhelymunka folyt annak érdekében, hogy az állami támogatás megállapításánál legyenek figyelembe véve a tudományos produktumok is. Ez a munka 1998-ban rajtunk kívül álló okok miatt abbamaradt. Az Európai Kutatási Térséghez való csatlakozásunk révén még inkább időszerű a tudományos teljesítmények és eredmények figyelembevétele a kutatás állami támogatásának megállapításában.
Új témaként javasoljuk bevenni a következőt: "A felsőoktatási K+F szellemi kapacitások és eredmények gazdasági és társadalmi hasznosításának fokozása, különös tekintettel a költségen kívüli K+F források bevonásának növelésére".  
Saját intézményi adatgyűjtésünk eredményeként tudjuk azt, hogy a felsőoktatási intézmények 
	- a gazdálkodó és más felhasználók részére megbízás (szerződés) alapján végzett K+F révén elért összbevétele 1999-2002 között nominálisan mindössze 1,6 - 2,1 milliárd Ft között változott, miközben - a KSH adatai szerint - a vállalkozások K+F tevékenységi költségei 23,5 milliárd Ft-ról 49 milliárd Ft-ra emelkedett, tehát a hazai K+F szellemi kapacitás több mint felét adó felsőoktatás K+F kapacitás gazdasági hasznosulása igen alacsony szintű;
	- külföldi K+F pályázatok révén elért összbevétele pedig mindössze 1 - 1,5 milliárd Ft között változott 1999-2002 között, ami ugyancsak a felsőoktatási K+F rendkívül szerény hasznosulását jelzi.
Az e témában 1993-1998 között szakértők bevonásával elvégzett vizsgálataink igen kevés eredménnyel jártak. Az EU csatlakozásssal jelentősen megváltozó körülmények miatt, pl. a hazai gazdaság versenyképességére tekintettel is új helyzetelemzésen alapuló intézkedés-csomagot lenne indokolt kidolgozni.
VI. 2. A PhD képzés finanszírozása
A felsőoktatás expanziójának, a tömegoktatás megjelenésének időszakában rendkívül fontos, hogy az oktatási rendszerben megjelenjen egy olyan dimenzió, mely a legmagasabb szinten művelt tudományos tevékenységhez feltételeket teremt, kereteket biztosít. Magyarországon – a világ más régióihoz hasonlóan - a doktori képzés hivatott e funkciót betölteni. 23 egyetem mintegy 150 doktori iskolát működtet, ahol a tudományos fokozattal rendelkezők körülbelül 70 %-a alkotja a doktori iskolák oktatói karát, amely a közel 8000 doktorandusszal együtt Magyarország legnagyobb innovatív kutatói bázisa. Folytatni kívánjuk az állami ösztöndíjas keretszám növelését, a képzés eredményességének ösztönzése mellett. Évente 100 fős keretszám-emeléssel biztosítjuk 2005/2006-os tanévre az állami finanszírozást 3000 doktorandusz részére. Jelentősen növekedett az állami ösztöndíj, havi összege 2001-ben 51 000 forint, 2002-ben 55 000 forint volt, 2003. január 1-jétől a professzori illetmény 22 %-a: 79200 forint. Folyamatban van a felsőoktatási intézmények új elvek szerint történő finanszírozásának kialakítása. Ennek keretében önálló elemként jelenik meg a tudományos tevékenység támogatása, amelyben ugyancsak fontos részt képez az állami ösztöndíjas doktoranduszok képzési támogatása, amely a korábbi mértékhez képest szintén jelentősen nő: 
a) a bölcsészettudományok, a hittudomány és a társadalomtudományok tudományterületén: 280 ezer Ft/fő/év helyett 400 ezer Ft/fő/év;
b) az agrártudományok, a műszaki tudományok, az orvostudományok, a természettudományok tudományterületén és a művészetek területén: 560 ezer Ft/fő/év helyett 600 ezer Ft/fő/év.
A 2004/2005. tanévben magyarországi egyetemen doktori képzésre, PhD-/DLA fokozatszerzésre pályázók nemzetközi szinten elismert, angolszász hagyományokra épülő, modern rendszerben szerezhetnek doktori fokozatot, amely Európa és a világ bármely országában elismerhető, legmagasabb szintű egyetemi végzettséget tanúsít. 
VI. 3. Beruházási támogatások
Az NFT pályázatok egyike (ld. III. pont) a felsőoktatási intézményekben és más költségvetési kutatóhelyeken a K+F célú műszerberuházásokat támogatja, 10-100 millió Ft közötti elnyerhető támogatással, 10% önrésszel. 
VI. 4. 1 milliárd (?) Ft felett társasági adókedvezmény
2004. januárjától azok a vállalkozások, amelyek kutatóközpontjukat felsőoktatási campuson vagy költségvetési kutatóintézet területén működtetik, a normál 200%-os társasági adókedvezmény helyett 400%-kal élhetnek saját közvetlen K+F ráfordításaik, valamint a költségvetési vagy non-profit kutatóhelyeknek kiadott K+F megbízásaik után. Ennek a kedvezménynek a felső határa évi 50 millió Ft.
VI. 5. 50 milliárd (működési költségek)
???
VI. 6. A diákmunka alkalmazása
Azok a vállalatok, amelyek kutatási-fejlesztési tevékenységükbe felsőoktatási hallgatókat vonnak be - akár alapképzésről, akár PhD képzésről van szó - ezt a minimálbér mértékéig, azaz 2004-ben havi 53 ezer Ft-ig adó- és járulékmentesen tehetik. Ez is új intézkedés.
VI. 7. K+F pályázatok
Az NKTH által meghirdetett 2004. évi K+F pályázatok két csoportba sorolhatók:
a) NFT keretében, a Gazdasági Versenyképesség OP pályázatai (EU társfinanszírozással) - 2004-2006 között összesen 35 milliárd Ft támogatással, amiből az EU (ERFA) forrás kb. 25 milliárd Ft (98 millió EUR).
b) A Kutatási és Technológiai Innovációs Alap forrásaiból meghirdetendő tisztán hazai pályázatok.
Egyéb, nem az NKTH által kezelt K+F pályázatok:
- OTKA (Országos Tudományos Kutatási Alapprogramok), az MTA fejezetében,
-a GKM-nek különböző innovációs - helyenként technológia-fejlesztész is tartalmazó - pályázatai,
- egyes szaktárcák - MeH, FVM, KVVIM, IHM - saját szakpolitikáikat alátámasztó K+F pályázatai,
VI. 8. Tudásközpontok
Az Innovációs Alap tervezett pályázatai között hangsúlyosan szerepelnek a felsőoktatási tudásközpontok, több komponenssel (koncepció, KKK, vállalati műszer, kutatói munkahelyteremtés). Részletek VI./9.1. pont.
VI. 9. A Kutatási és Technológiai Innovációs Alap 
Az Országgyűlés, annak érdekében, hogy biztosítsa az ország versenyképességének és fenntartható fejlődésének az új ismereteken és azok alkalmazásán alapuló erősítését, ezen belül különösen a kutatás-fejlesztés és a létrehozott új tudás alkalmazásának megfelelő mértékű és kiszámítható finanszírozását, valamint az ezzel kapcsolatos társadalmi érdekek érvényre juttatását, megalkotta a Kutatási és Technológiai Innovációs Alapról szóló, 2003. évi XC. törvényt. A Kutatási és Technológiai Innovációs Alap a kutatás-fejlesztés és a technológiai innováció állami támogatását biztosító és kizárólag ezt a célt szolgáló elkülönített állami pénzalap. Az Alap rendeltetése az, hogy kiszámítható és biztos forrást jelentsen a magyar gazdaság technológiai innovációjának ösztönzésére és támogatására, tegye lehetővé a gazdaságban és a társadalmi élet egyéb területein hasznosuló kutatás és fejlesztés erősítését, a hazai és külföldi kutatási eredmények hasznosítását, az innovációs infrastruktúra és annak körébe tartozó szolgáltató tevékenységek fejlesztését. Az Innovációs Alap a felsőoktatás számára is komoly forrásokat jelent.
Az Alapból finanszírozott 2004. évi pályázatok prioritásai között szerepel a felsőoktatási intézmények és a kutatóintézetek területén működő vállalati kutatási kapacitások megerősítése, és a a regionális innováció kiemelt támogatása, különös tekintettel a kutatóhelyek és a vállalkozások együttműködésének, valamint a hálózatképződésnek az erősítésére.
VI. 9. 1. Vállalati kutatói kapacitások támogatása felsőoktatási intézmények és kutatóintézetek területén 
Ebben a pályázat-csoportban kitûzött cél a vállalatok részvételével létrehozott egyetemi és kutatóintézeti tudásközpontok megerősítése.
Az egyetemi és kutatóintézeti tudásközpontok segítik a tudásbázis hatékony hasznosítását, a kutatóhelyek környezetében és/vagy szakmakultúrájában tevékenykedő vállalkozások innovációs fejlesztését, a partner-kapcsolatok kiépítését, valamint az innovatív vállalkozási környezet kialakítását. A tudásközpontok és azok kisugárzása regionális innovációs szempontból is jelentős. Tekintettel arra, hogy Magyarországon az EU átlagához képest körülbelül feleannyi kutató jut egymillió lakosra, mindenképpen indokolt új vállalati kutatóhelyek létrehozása. Ugyancsak fontos egy ilyen intézkedés a doktori képzés keresleti és kínálati oldalának összehangolása érdekében, hogy Magyarország ne kövesse el azt a hibát, ami egyes európai országokban bekövetkezett: a megnövelt doktori képzés eredményeként kikerülő magasan képzett fiatal kutatók tömegesen hagyták el hazájukat megfelelő kutatói munkahelyek hiányában. A tudásközpontokba települt vállalkozások megfelelő elhelyezkedést és szakmai, valamint anyagi perspektívát jelenthetnek a fiatal kutatók számára. Természetesen az a legcélszerűbb, ha ezek a tudásközpontok átgondolt, jól előkészített és egyeztetett koncepciók alapján valósulnak meg.
VI. 9. 1. 1. Tudásközpontok koncepciójának kidolgozása (TUK) – új pályázat
A felsőoktatási intézményekre és a kutatóintézetekre épülő tudásközpontok kialakításának rendszerszerű, minél több kutatóhelyre kiterjedő elindítását egy országos, a kezdeti lépések szervezett formáit ösztönző pályázat segítheti. Azon kutatóhelyek, amelyek elkötelezettek, és rendelkeznek a szükséges alapfeltételekkel, regionális konszenzussal, támogatást nyerhetnek a regionális tudásközpont stratégiai koncepciójának kialakításához, az irányító menedzsment létrehozásához és működésének fenntartásához, pályázó intézményenként mintegy 30 millió forint támogatással. A tudásközpontok meghatározó, koordináló intézménye a felsőoktatási intézmény vagy kutatóintézet, társadalmi irányítását a régió meghatározó tudományos és innovációs intézményi, társadalmi, szakmai, önkormányzati szereplői által kialakított testület – board – végezheti. A szervezés, a koordináció az operatív menedzsment feladata. A regionális, a helyi szereplők stratégiai partnersége, konszenzusos együttműködése jelenti a tudásközpont összetartó és hajtóerejét.
Az így létrejövő tudásközpontok működésének segítése hálózati keretekben hatékonyan szervezhető. Az első szakaszban ezek a tudásközpontok a vázolt pályázat forrásainak felhasználásával kiépíthetik jogi személyiséggel rendelkező központi menedzsmentjüket, elkészíthetik stratégiai programjaikat. Ezek alapján felkészülten, jó eséllyel pályázhatnak a megnyíló új forrásokra, és kihasználhatják a rendelkezésre álló további forrás-lehetőségeket (regionális források, nemzetközi források, üzleti források).
A tudásközpontok kiépítéséhez, működtetéséhez, fejlesztéséhez a források többcsatornás támogatási rendszerekből érhetők el. Erős helyi összehangolással, professzionális menedzsment munkával lehet a sokszínű regionális, hazai és nemzetközi pályázati és egyéb forrás-lehetőségeket elérni és hatékonyan felhasználni. A Nemzeti Fejlesztési Terv kutatási-fejlesztési és innovációs prioritása támogathatja a kooperáción alapuló kutatás-fejlesztést, a tudáshasznosítást, a kooperációs kutatóközpontokat, a K+F infrastruktúrát, a K+F hálózati szerveződéseket, az induló, spin-off vállalkozásokat stb. A Regionális Operatív Program – a Humánerőforrás Operatív Programmal együttműködve – támogatja a regionális tudásközpontok képzési tevékenységét. A tudásközpontok által benyújtott pályázatok, illetve a tudásközpontok keretében működő pályázók a különböző pályázati rendszerekben prioritást élveznének. Ezeket a pályázatokat a tudásközpont menedzsmentje koordinálhatja, szervezheti, menedzselheti.
A felsőoktatási intézmény vagy kutatóintézet, illetve a vállalati szféra kapcsolatrendszerének szabályozását, az üzleti szemlélet erősítését szolgáló jogszabályi feltételek összehangolásához kedvező lehetőséget kínál az innovációs törvény kodifikációs munkája is.
VI. 9. 1. 2. Kooperációs Kutatóközpontok (KKK, második ütem)
A javasolt zártkörű, meghívásos pályázat célja a 2001-ben az OM (KMÜFA) támogatásával létrejött kooperációs kutatási központok működésének folytatása és megerősítése. A KKK-k keretében a magyar felsőoktatási intézmények, egyéb költségvetési és non-profit kutatóhelyek, valamint a versenyszféra szerves kutatási és innovációs kapcsolatai jönnek létre, és amelyben az oktatás, a kutatás-fejlesztés, valamint a technológia-transzfer stratégiai jellegű integrálása történik meg. Az új szervezeti formában folyó közös kutatást-fejlesztés erősíti az átjárhatóságot a felsőoktatás és az innovatív vállalkozások között. Az első két év tapasztalatai pozitívak, ezért új KKK-k létrehozására a Nemzeti Fejlesztési Terv Gazdasági Versenyképesség Operatív Programjában lesz pályázat 2004-ben (ld. Melléklet).
A már működő öt központtal 3 x 3 éves keretszerződés van érvényben, ami a második, majd a harmadik ütemben csökkenő költségvetési szerepvállalást tartalmaz. A javaslat szerint ugyanezek a feltételek – meghívásos pályázat keretében - lennének érvényesek egy hatodik, létező KKK-ra is, ami saját kezdeményezésre és saját erőből, OM pályázati támogatás nélkül jött létre.
VI. 9. 1. 3. Kutatók foglalkoztatása a felsőoktatási intézmények és a kutatóintézetek területén létrehozott vállalati kutatóhelyeken (IN-DOC) – új pályázat
A 2004. évi adótörvények két módon is ösztönzik a felsőoktatási intézmények és a kutatóintézetek területén létrehozott vállalati kutatóhelyek létrehozását és működtetését:
a) Az a 2001. óta fennálló lehetőség, hogy a vállalkozások a közvetlen K+F ráfordításaik 200%-át számolhatják el, ebben a speciális esetben – 50 millió Ft-os értékhatárig – 400% lesz.
b) A felsőoktatási intézmények és a kutatóintézetek területén létrehozott vállalati kutatóhelyek által foglalkoztatott – akár graduális, akár posztgraduális képzésben résztvevő - egyetemi hallgatók a minimálbér, azaz 2004-ben havi 53.000,- Ft mértékig adó- és járulékmentesen foglalkoztathatók.
Mindkét intézkedés segíti a kitűzött cél elérését, de ezen túl célszerű a már végzett, illetve tudományos fokozatot szerzett fiatal kutatók elhelyezkedési lehetőségeinek segítése a már említett okokból. A javasolt pályázat keretében a kutatóhelyre betelepült vállalkozások a foglalkoztatott fiatal kutatók bérköltségeihez pályázati úton havi 100 eFt-ot és annak járulékait nyerhetik el, legfeljebb 3 éves időtartamra, azzal a feltétellel, hogy ehhez saját forrásból legalább a törvényes minimálbér mértékének – 2004-ben havi 53 eFt-nak – megfelelő összeget hozzátesznek.
VI. 9. 1. 4 Vállalati K+F laboratóriumok és K+F infrastruktúra létrehozása felsőoktatási intézmények és kutatóintézetek területén (LAB) – új pályázat
A pályázat célja a felsőoktatási intézmények és a kutatóintézetek területén működő vállalkozások műszerbeszerzéseinek támogatása, valamint a más szervezeteknél, közöttük a költségvetési és nonprofit kutatóhelyek meglévő műszerállomány igénybevételének támogatása. Támogatást lehet igényelni az érintett vállalati kutatóhelyek meglévő mérőeszközeinek kalibrálására, továbbá vizsgáló- és/vagy kalibráló-laboratóriumainak akkreditálására is. 
A javasolt új pályázat keretében a tudásközpontokba betelepülő vállalatok számára – az EU állami támogatási szabályainak megfelelően a vállalat méretétől függő mértékű – hozzájárulás nyerhető el a kutatólaboratórium, illetve kutatóközpont kutatási-fejlesztési infrastruktúrája, elsősorban műszerkapacitásainak kialakítására. A hozzájárulás mértéke átlagosan a beruházás 1/3-át teheti ki, ami a kis- és középvállalkozásnak minősülő szervezetek esetében alkalmazott 50%-os, és a nagyvállalkozások esetében alkalmazott 25%-os támogatási mérték eredőjeként alakul ki.
Az Alap pénzeszközeiből építési beruházás nem, de a laboratórium illetve kutatóközpont működéséhez szükséges épületgépészeti kialakítás, illetve átalakítás támogatható.

VII. A reform költségei - konszolidáció  
A Magyar Universitas Program célja, hogy a magyar felsőoktatás versenyképes legyen az európai környezetben. Ennek feltétele, hogy a magyar felsőoktatás mutatói 2010-ig elérjék az európai sztenderdek alsó határát. A magyar felsőoktatásnak természetesen van több olyan paramétere, így például a hallgató/oktatói arány, amely lényegesen meghaladja ezt a határt. A tárca a felsőoktatási reformhoz egy olyan költségprogramot készít el, amely 2004 és 2010 között e sztenderdek elérését célozza. 
E program több csomagból áll. Az egyik a hallgatói csomag, melyben a hallgatói juttatások emelését kell megtervezni; ennek a szociális ill. teljesítményhez kötött normatív része reálértékben jelentős mértékben kell hogy emelkedjen. Megmarad, sőt 2006-ra havi 10.000 Ft-ra emelkedik a lakhatási támogatás is. Ezek mellett azonban jelentősen kell növekednie azoknak az elemeknek is, melyek a magasabb színvonalú képzésekhez, a kiemelkedő teljesítményekhez kötődnek, így pl. a doktorandusz-támogatásnak, és a köztársasági ösztöndíjnak. 
A reformprogram legköltségigényesebb része az oktatási szerkezet átalakítása. A kétciklusú képzésre 2006-tól történő átálláshoz tananyagfejlesztések, gyakorlati képzési helyek kialakításai, infrastruktúrafejlesztés kell, hogy hozzátartozzon. Ezek kimunkálását a kétciklusú képzési rendszerre történő átállással együtt tervezi a tárca, s ennek terheiben számít a Nemzeti Fejlesztési Program forrásaira és egyéb EU-s támogatásokra. 
A fejlesztésekben a tananyagfejlesztés mellett kiemelt szerepet kell, kapjon az infrastruktúra fejlesztése. Itt nem a bővítés, hanem a minőségi fejlesztés, vagyis a felújítások, a 21. századi színvonal kialakítása a tantermekben, laboratóriumokban, kollégiumokban, stb. kap központi szerepet. Az elindított PPP-s beruházásokat tovább kell vinni: ezek a kollégium- és campusfejlesztésben kapnak főszerepet, 2010-ig mintegy 100 milliárd Ft nagyságrendben. A fejlesztéseknek már nem a felsőoktatási növekedést, hanem az átstrukturálódást kell alátámasztaniuk, hiszen a hallgatói létszám ezen időszak alatt mintegy 30 százalékkal is csökkenhet. Az infrastruktúra-fejlesztés másik fontos célja a külföldi hallgatók fogadásához szükséges feltételek megteremtése. 
Az európai integráció fel fogja értékelni a minőségbiztosítási rendszereket, amelyeket a felsőoktatás teljes vertikumára és minden szegmensére kiterjesztve be kell vezetni. Ebben kiemelt szerepet kap az oktatók hallgatói értékelése, és az Európában szokványos minőségbiztosítási eljárások bevezetése. 
Az informatikai fejlesztések terén már részben elértünk egy Európában is elfogadható színvonalat, ezt 2010-ig az európai átlag szintjére kell emelni mind az oktatást, mind az intézményi működést (tanulmányi és gazdálkodási rendszerek, elektronikus okmánykiadás, stb.) segítő informatikai infrastruktúra tekintetében. 
A management fejlesztésében 2010-ig el kell érnünk, hogy az integrált intézmények egy intézményi szerkezetben működhessenek. Ehhez, az EU lehetőségeit is figyelembe véve, manager-képzéseket kell szervezni, és a management professzionális elemeit meg kell erősíteni, melyhez felsőoktatásitörvény-módosítás is szükséges. 
Mindezzel párhuzamosan egy konszolidációs folyamatot kell végigvinni a következő években. Ez azt jelenti, hogy az intézményekben a belső adóssághalmazt le kell dolgozni. Ehhez konszolidációs programot kell biztosítani, amelynek része az, hogy az új létesítmények működési feltételeit biztosítani kell, illetve az intézményi kötelezettségvállalások rendjét szigorúbban kell szabályozni. A vállalkozásibevétel-szerző tevékenységben pedig nagyobb szabadságfok kell ahhoz, hogy az intézmények 2010-re költségeik közel felét bevételeikből elő tudják teremteni. 
Ezt természetesen a pénzügyi szabályzórendszer átalakításának is követnie kell, de ez az EU-s jogharmonizációval részben megoldódik.
Egy hatékonysági mutatórendszerrel kell a felsőoktatás jelenlegi működését értékelni, és ennek a hatékonyságimutató-rendszernek  2010-re el kell érnie az európai sztenderdek alsó határát.